THE SATAN BUG Base 3 - Top Secret
-Mange takk. -Ingen årsak.
-God dag, Mr. Reagan. -Hei Raskin. På plass igjen?
Du har vært borte i en uke. Det er nok å gjøre.
-God kveld, dr. Ostrer. -Å, Reagan...
-Jeg må snakke med deg. -Ta det med det samme...
Nei, i morgen tidlig.
Jeg stikker innom deg. Klokka ti?
-Hva er dette? -Utstyr til lab-en.
-Hva har skjedd mens jeg var borte? -Ingenting, sir.
-Og direktøren? -Vel, dr. Baxter er fortsatt...
...innadvendt, ja. Hvem er igjen på E-laben?
De er seks stykker. Dr. Baxter, dr. Hoffmann, dr. Yang, tre teknikere.
-Kan du bære inn disse nå? -Ja visst.
-God kveld, Mr. Reagan. -Er det noen igjen, Mason?
Seks stykker. Dr. Baxter, dr. Hoffmann, dr. Yang og tre teknikere.
-Dr. Hoffmann... -God kveld, Reagan.
-Er direktøren der inne? -Ja.
-Blir du sen? -Nei.
-Hvordan var det i Washington? -Ikke stille...
Vi har visst fått en ny administra- sjonssjef, en dr. Leonard Michaelson.
Hvem sa det?
Dr. Hoffmann.
-Rengjøringshjelpen sladret... -Dårlig vits.
Det er fredag! God natt, Reagan, vi ses på mandag.
-Problemer? -En liten rest, bare.
-Et par store kasser skal inn hit. -Javisst. Raskin ringte nettopp.
God kveld.
Hva er det, Reagan?
-Kveldsarbeid? -Nei, jeg kan komme hit i morgen.
-Når da? -Åtte.
Jeg ordner tidslåsen for deg. Sist låste du deg ute hele helgen.
-Du har visst vært bortreist? -I Washington.
-Hvor bekymret er de? -Alltid bekymret for sikkerheten her.
-Den slags er jo min jobb. -De er mest bekymret for det der...
-Ja. -Beroliget du dem?
Nei, det overlater jeg til deg.
Sir, tror du ikke at... Hva med å ta seg fri i helgen?
Jeg har ikke tid, Reagan. Ikke tid...
Trette mennesker gjør feiltagelser. Gud bevare oss for feiltagelser her.
God natt, doktor.
-God natt, Mason. -God natt, Mr. Reagan.
God natt, dr. Hoffmann.
-Går du snart, doktor? -Om noen minutter.
-Trenger du meg? -Nei da. God natt, Hoffmann.
-God natt, dr. Hoffmann. -God natt, Mason.
God natt, dr. Hoffmann.
-Er dr. Williams å treffe? -Ikke her på E-laben.
God natt, dr. Baxter. - Internnummer 216, kontoret.
Mason her. E-laben tom og stengt.
God natt, dr. Baxter.
Raskin...
Reagan her. Jeg går inn på E-laben.
En ødelagt veiskulder på veien bak. Den må repareres i morgen.
-Gi Mr. Reagan et notat om det. -Jeg skal si det til han når han går.
-Er han her fortsatt? -På E-laben.
Når gikk han inn dit?
Mr. Reagan?
Hallo? Mr. Reagan?
Mr. Reagan!
Gå dit og kontroller sikkerhetsdøren.
Raskin her, Base 3. Gi meg Baxters nummer, hjemme. Eller Mr. Tasserly.
Hallo, ja?
Hvem? Ja, jeg tar telefonen.
Ja? Mr. Martin? Ja, jeg kan... Men helst ikke.
Som du vil. Jeg håper det er viktig.
-Mr. Martin? -Ja.
-Snilt at du kom, Mr. Barrett. -Ingenting å drikke?
-Bor du ombord permanent? -Bare av og til.
-Advokatfirmaet går ikke så bra? -Ikke strålende.
Likevel har du en dyr båt.
Hva vil du, Mr. Martin?
-Vi har et oppdrag som passer deg. -Hvordan det?
Pga. din bakgrunn og fordi du åpent fordømmer det umoralske ved krig.
-Alle sier at de er imot krig. -Ikke eks-etterretningsoffiserer.
Vi ser på din mappe. Lee Barrett, 1950, universitetet, jusstudier.
Korea...helikopterenhet... spesialoppdrag...med utmerkelse.
"Suveren i enmannsoppdrag. Makeløs i sluhet, taushet, nærkamp."
Kapteinsforfremmelse, foreslått til tre medaljer... Her er det negative.
De to siste avslo du med ordene:
"Krigen har gjort meg for gammel for lekesaker."
En bisarr uttalelse. Hvorfor søkte du avskjed?
Ingen fremtidsmuligheter.
Avskjedssøknaden bevilget i 1952 etter "krangel" med en generalmajor.
Enkelte er lite smidige. Jeg tar ikke ordre...under visse omstendigheter.
Jusstudier igjen, eksamen, men utøvet ikke yrket.
Fikk jobb i et departement, oppsagt.
Et nytt departement, oppsagt - sedvanlig årsak.
-Dyktig i ulydighet. -Alt fins der. Hvor vil du?
-Et år senere: sikkerhetssjef base 3. -Hvordan vet du om base 3?
Vestens mest hemmelige anlegg for kjemisk krigføring.
Oppsagt for tre måneder siden. Grunn? "Emosjonell motvilje mot prosjektet."
Rådet for verdensfred. Henry Martin, assisterende sekretær.
Hørt om oss? Men misliker oss?
Jeg liker ikke halvhemmelige organisasjoner.
Ikke jeg heller. Men rådet er et mektig verktøy i fredens tjeneste.
Ikke kommunistisk, ikke antikommunistisk.
-Dere vil ha en fred som fungerer. -Som du også, kanhende.
Du har fordømt krigens dumskap.
Denne ble fjernet i dag fra base 3. Det er det samme hvordan.
Vet du hva det er?
-Botulin? -Nei, en vaksine mot Botulin.
Av den mengden kan det lages nok vaksine til ethvert land på jorden.
Den skal leveres hit...
Europa... hvordan kan det bidra til fred?
Det nøytraliserer et grusomt våpen. Har begge det, kan ingen av dem true.
Et farlig oppdrag.
10 000 dollar bør...dekke dine utgifter.
-Dessverre ikke. -Nekter du?
Nei, men prisen er 20 000. Halvparten dit, halvparten hjem.
-Kontant. Nå. -Gjør det noe om jeg sier en ting...
Ja! Ingen moralprekener. Dette er rene forretninger.
Ikke rart du får sparken mange steder.
-Fornøyd nå? -Ja.
-Hendene på bordet. -Merkelige forretningsmetoder.
-Har du tenkt å rane meg? -Hendene på bordet!
1: Vaksiner lagres ikke i Base 3. Altså er dette et virus.
2: Ingen skal vite noe om Base 3. 3: Jeg kjenner godt til-
-rådet for verdens fred og sekretæren Henry Martin, en tykkskallet fyr!
-Hva har du tenkt å gjøre? -Overlevere deg i de rette hender.
Båndet er ikke bevis nok,-
-men med dine avtrykk på flasken og pengene...
-Jeg undervurderte deg. -Gjett om! Reis deg.
Helt rundt. Hendene på skottet.
-Cavanaugh, hva i helvete...? -Rolig, det var eneste måten.
-Å gjøre hva? -Teste deg. Og det raskt.
Han jobber for deg? Du iscenesatte alt for å se om jeg kunne kjøpes?
Ja. Jeg visste ikke om du var blitt en sikkerhetsrisiko. Folk endrer seg.
-Du gjorde meg urolig en stund der... -Forsvinn hjem til Washington!
-Jeg er Leonard Michaelson. -Vet det! Dra. Ta med rekvisittene.
-Du kjenner jo sikkerhetstjenesten. -Jeg kan forstå at du er såret.
Generalen sendte oss, Barrett.
-For å få din hjelp med dette. -Med hva da?
Innbrudd i Base 3 i går kveld. Reagan er drept, og Baxter forsvunnet.
Dr. Michaelson? Felton Tasserly, viseadm.sjef.
Vaktene Raskin og Johnson. Leit, din første dag, og så dette.
Mr. Cavanaugh kjenner du... Og Mr. Barrett.
-Noe om Baxter? -Ingenting. Men vi har våre garn ute.
-Og tiltak her? -Vi har ikke rørt noe, for dere.
-Men jeg hentet gårsdagens vakter. -Hvem har Mr. Tasserly sagt fra til?
Bare deg og våre vakter. Samt dr. Hoffmann.
-Hoffmann? -Han gikk ut sist. Utenom direktøren.
-Han venter i bygg E. -Vi ser på Reagan...
-Barrett! Kommer du? -Straks.
-Hva tror du, Johnson? -Tasserly sier og Mason sverger på-
-at ingen gikk inn i E-laben. Reagans død er ikke selvmord.
-Akkurat. Hva gjør vakthunden der? -Han fikk en kul i hodet. I natt.
-Men patruljerte i morges? -Kanskje han ble slått ut.
Hunder sier ingenting, bare våkner og jobber videre.
-Blir gjerdet undersøkt? -Hver eneste tomme.
I hjørnet der, sir.
Dr. Hoffmann er svært opprørt. Han vil snakke med deg straks, alene.
Kanskje du burde det.
Dr. Hoffmann, dr. Michaelson...
-Hvordan? -Et slag i hodet. Ikke noe våpen.
-Hvem stilte inn tidslåsen? -Dr. Baxter, antar jeg.
30 minutter igjen... Fins det ingen måte å komme seg inn tidligere på?
-Vi må undersøke der. -Først når de røde lampene slukkes.
Den som forsøker, dør. Fort. 1000 volt og dødelig gass.
-Vi fant et hull i gjerdet. -Ikke rør noe. Vi kommer.
Få flyttet Reagans kropp over til et avsides rom.
Limt. Synlig først når man ser nøye etter. Grundig gjort.
Åpne den andre siden.
Klipt fra venstre. Av en høyrehendt. Kanskje.
Eller av en venstrehendt som vil lure oss. Kanskje.
-Alarmen gikk ikke. Trådene urørte. -En med stedsans. I mørket, dessuten.
Men hvordan kom han seg forbi hunden?
Hva tror du?
-Hva heter han? Kan jeg få ham? -Ja da, han har fått beroligende.
Ta det med ro, Rollo.
Der... Hva tror du det er?
-Kuttsår. Hvordan fikk han dem? -Fra trådendene.
Raskin, nå er du Rollo...
En teipet arm gjennom nettet... - Hugg tak.
-Hold! Drar Rollo, rives halsen opp. -Da bjeffer han.
Han er trent til aldri å bjeffe. Et slag, lim gjerdet, løp...
Rollo våkner med baksmell, men kan ikke fortelle noe, og jobber videre.
-Slik kom han inn. -Nei, ut. Se trådendenes bøyning.
-Telegram, via kontoret i byen. -Hvordan kan du få telegram hit?
Trylling.
-Jeg er nysgjerrig på innholdet. -Sikkert.
Mr. Cavanaugh, klokka er ti på åtte.
Risikoen er liten, men den er uhyggelig.
Den kan ikke neglisjeres. Du har ingen rett.
-Hva dreier det seg om? -En vrien situasjon.
-Dr. Hoffmann vil mure igjen E-laben. -Hvorfor?
Han frykter at noe er gjort med kjemikaliene der inne.
Vi kan ikke ta sjansen. Risikoen er motbydelig.
Hvilken risiko?
Det er best du forteller.
Over 40 biokjemiske våpen er blitt utviklet i Base 3.
Jeg holder meg til to som er blitt produsert her i E-laben.
Først: Botulin. Vi har 1200 gram, i seks flasker.
10 gram av det ville forvandle en by til et likhus på 4 timer.
Et "ideelt" våpen, unnskyld uttrykket...
...da det kun utrydder mennesker. Og oksiderer seg selv.
Det dør og forsvinner etter åtte timer.
Da kan vi gå inn dit uten risiko. Det har gått mer enn åtte timer.
Selv om all Botulinen tømmes ut, er det risikofritt.
Oksidert, takket være det lukkede ventilasjonssystemet.
Helt riktig. Men det er noe annet der også.
Rendyrket av dr. Baxter for tre uker siden, annonsert for tre dager siden.
-Noe utover Botulin? -Ja, våpen nummer 2.
Også det et virus. Luftbåret. Men selvfornyende. Kan ikke ødelegges.
Det formerer seg med uanet kraft. Kanskje dør det aldri.
Vi ga det et vitenskapelig navn, men et som beskriver det perfekt:
The Satan Bug.
Åpner jeg flasken i luften her, dør vi alle på noen sekunder.
California blir et gravkammer på noen timer. Innen en uke...
...opphører alt liv, og da mener jeg alt liv, i USA.
På to måneder er Alaskas pelsjegere, Yangtses bønder-
-og Australias urinnvånere døde. Døde alle sammen!
Fordi en flaske blir knust og en grønn væske eksponeres for luften.
Ingenting kan stanse Satan Bug.
Hva ville dø sist?
Kanskje en stor albatross langt ute på havet,-
-eller en eskimo i Arktis. Men havene ferdes jorden rundt,-
-vindene likeså. En dag, snart, ville også de dø.
Satan Bug er bak dørene der. En flaske. Den må mures inne!
Dere må forstå dette! Blir Botulin helt ut, spiller det ingen rolle.
Men hvis Satan Bug helles ut og velvdørene har en gløtt på 1 cm,-
-er luftslusene et dødelig miljø. Åpnes denne døren i 5 sekunder,-
-skjer alt det jeg har beskrevet. Uten tvil!
Jeg bønnfaller dere, forsegl døren. Dere må ikke ta sjansen!
Jeg er enig. Vi er nødt til det.
Nødt til å kontrollere at den er der og er hel, ja.
Alt klart.
Hvis hamsteren dør, er du også smittet.
-Og kan ikke komme ut. -Jeg vet det.
-Dine hensikter er gode, men... -Du lurer på om jeg orker det?
-Ja. -Jeg også.
Eric, har du pistol? Kommer jeg ut med visiret nedfelt,-
-så gløtt på døren og skyt meg. Det er lavt trykk, luften strømmer inn.
-Du rekker det, det går bra. -Lee...
-Må jeg, så bruker jeg den. -Jeg vet det.
Det er ingen fare. Baxter er der inne. Død.
Botulin.
Det var en ulykke her nylig. En tekniker... Nei, ingen fare.
Det bare lukter. Oksidert.
Og Satan Bug?
Ikke rør håndtaket! Fingeravtrykk.
Borte!
Botulinen også. Hver eneste flaske. Alt sammen er borte.
Det er ikke sant! Umulig. Baxter gikk herfra i går!
-Det ble registrert. -Det var en annen.
"Desert Air Hotel. Snarest."
-God morgen. Lee Barrett. -Velkommen. Du har suite 15.
-Har jeg? -Ja.
-Du er innsjekket alt. -Er jeg det?
Lee, elskede!
-Mange takk. -Ingen årsak.
Endelig! Avisen er lest og kaffen drukket opp.
-Ingenting igjen til meg? -Jo da.
-Hva i helsike gjør du her? -En ny strategi, elskede.
Jeg tenkte du likte Mata Hari-typen.
-Men telegrammet, "snarest"? -Det fikk deg hit raskt!
-Uten avsender! For pokker! -Språket! En kones påvirkning må til.
-Ann, elskede, hva gjør du her? -Det er pent her. Hjemlig nærmest...
-Hvor er han? -15 km unna.
-Hvem er skalkeskjul? -Jeg.
-Du? -Du er treg i dag. Og lite smigrende.
Vi to slapper av her for en helg... Sett utenfra.
-Hva er det nå, Lee? -Det er ille.
Jaså? Jeg vet om et koselig sted i ørkenen. Med burritos og kaldt øl.
-Ann, vennen min... -Hei pappa.
-God morgen, hyggelig å ses igjen. -I like måte, Lee. Sett deg.
-Slutt på flørten. Nå skal du få mat! -Nei, dette bør du høre, Ann.
-Du var rask, fra Washington. -Nattflyet. Cirka to timer.
Ann dro i forveien. Jeg skulle snakke med Baxter. Vi hørte om Satan Bug.
-Baxter hadde ikke fortalt det? -Først for tre dager siden.
Han var oppøst. Vi også! En vanskelig beslutning. Så hva gjør man?
Ødelegge det, eller ikke?
-Er det borte? -Ja, sammen med all Botulinen.
Jeg advarte mot at sånne prosjekter kan gå galt. Tror du Baxter tok den?
-Nei, han lå i lab-en. Død. -Baxter død?
To menn kom seg inn på E-laben i går og fant Baxter der.
En av dem kastet flasken på ham, og gikk som "Baxter".
-Som Baxter? -Med en viss likhet-
-og Baxters hatt og frakk... Folk så det de forventet.
Den andre kom seg ut med byttet. Etter at Reagan hadde støtt på ham.
-Har Cavanaugh noen forslag? -Nei. Han tar bilder og etterforsker.
Men han finner aldri noe av verdi.
-En insiderjobb, altså? -Insiderstøttet, ja. Ingen spor.
"Hvordan" er ikke det viktige, men "hvem" og "hvorfor".
Lee, fortalte de hvordan det nye viruset virker?
Dr. Hoffmann forklarte det.
Å kaste Botulinflasken er en gal manns verk.
Tre løsninger; en fremmed makt, muligens. Gangstere, usanns ynlig.
-Og den tredje? -Som du sa, en gal mann.
-De pleier ikke å jobbe i team. -Jo, paranoide. Iblant genier.
-Hvilken type paranoide? -Den vanligste i USA, en Messias.
-Hvilken type Messias? -Ekstremist, høyre eller venstre.
Fra "heller død enn rød" til "bomb Moskva straks".
-En Messias, tror jeg. -I så fall, hva er neste steg?
Telegram eller brev til pressen:
"Menneskeheten må utrydde krig før krig utrydder menneskeheten."
Og så en trussel...
Hvor var du klokken 12 i natt?
-Unnskyld? -Dette kom for 10 minutter siden.
"Menneskeheten må utrydde krig før krig utrydder menneskeheten."
"Jeg har det du søker. Jeg befaler: knus ditt antikristcitadell."
"Presidenten vil bekrefte offentlig."
"Som bevis på at jeg bør adlydes, skjer en episode." Ikke undertegnet.
De ble båret inn! En rutine- leveranse av et par kasser...
Hvordan kunne vi vite det? Vi kunne aldri ane...det er så...
Så latterlig enkelt. Det enkle lykkes. - Nå?
-Ingen fremmede fingeravtrykk. -Kassene var korrekt merket.
-De kom sent på fredagen, 17.35. -Altså åpnet ingen dem.
Vi skal se til at ingenting tas ut. At alt her blir værende...
Eric...
Generalen er her. Dette fikk han i morges. Innringt i natt-
-fra en automat på flyplassen i Los Angeles.
Herregud! Hvordan visste de at han var her?
-Godt spørsmål. -Bare en ting å gjøre nå.
Gå hele stedet etter i sømmene. Hver eneste ansatt. Presse dem.
-Og sperre av hele området. -Sperre av, ja. Resten: det motsatte.
-Hva mener du? -Alle på E-laben vet alle detaljer.
Og de som tok viruset. Utenforstående vet ingenting. La det forbli sånn.
La det stå åpent. Da tvinger vi ingen under jorden.
Eric, noen her på Base 3 har vært innblandet.
Vi sier ingenting, og håper at de røper seg.
-Det kan være vår sjanse. -Forbannet risikabelt.
Det tar så lang tid å høre alle og sjekke hvert spor.
Vi er i tidsnød, du må glemme gjengse metoder.
Vi må håpe på at noen leder oss til viruset. Det eneste viktige!
-Hva sier vi om Baxter? -Ingenting.
-Og dette? -Fins ikke!
Jeg informerer Raskin.
-Nå? -Mr Cavanaugh kommer.
Modig av deg å gå inn i velvet.
-Kanskje jeg visste det var ufarlig. -Hvordan da?
Han som planla ugjerningen var svært velinformert.
-Som jeg. Da topper jeg listen. -Hvorfor skulle du stjele Satan Bug?
-Det gir ubegrenset makt. -Militær makt.
Og politisk. Og penger. Det gjør en til Gud på jorden. Eller Satan.
-Er ikke det fristende nok? -Når kan vi ha en vaksine mot det?
Vi forskere sier ikke "aldri", men verken Baxter eller vi kom noen vei.
Tasserly, sett opp en katastrofeplan. Straks.
Vår offisielle holdning er at vi ikke savner noe.
Det har skjedd et mord. Vi sier ingenting ellers.
-Ett mord? Dr. Baxter, da? -Liket kan ligge. Baxter er "savnet".
-Imens etterforsker vi. -Hvordan?
-På vanlig måte. -Hva skal vi gjøre?
Hva foreslår du?
Jeg blir her på Base 3. Jeg føler ikke for å dra hjem.
Jeg blir med deg.
Jeg vil kunne nås. Jeg er på et hvilerom i fløy D. Bare vekk meg.
Generalen er her. Washington får alle detaljer.
-Jeg er på kontoret med Tasserly. -Personalet på Base 3?
Telegrammet. Kan det ha vært en lekkasje? Det var vel ingen bløff?
Det kan være et grep. Men Satan Bug er borte...
En galning. Med tidenes morder i sin hånd. Jeg grøsser.
Av hele historien...
-Hvordan var det i Florida? -Ok.
-Et kort besøk. -Ikke kortere enn planlagt.
-Hvordan har det gått med deg? -Bare bra.
-Hvor er Ainsley? -Vet ikke.
-Når kom han? -Han kom ikke.
-Hva mener du? -Han har ikke kommet. Ikke ringt.
-Har du ringt ham? -Nei.
Hallo? Ja, det er hos dr. Ostrer. Jeg er her og reparerer airconditionen.
Han gikk ut. Kommer straks. Kan jeg hilse fra noen?
Ringe hvem? Ainsley? Hvordan staves det?
A-I-N-S-L-E-Y. Bra, Mr. Ainsley. På hvilket nummer?
Hva pokker? Pleier du å henge ved bassengene til folk?
Ja, når jeg ser noe sånt.
-Ostrer? -Ja, likvidert.
-Insider-hjelpen? -Muligens.
Cavanaugh, takk.
Barrett her. Jeg er hos Ostrer. Han er død.
Myrdet, arrangert som selvmord. Han ligger i poolen. Detaljer senere.
Kan du sjekke en telefon nylig til dette nummeret?
Sier navnet Ainsley deg noe? Charles Reynolds Ainsley.
Han, ja. En gal millionær. Noen galere fins ikke.
Hus i New York, Santa Barbara og et utenfor Phoenix.
Sirkle ham inn. Ikke rør ham, han må ikke ane noe. Greit.
-Forklar deg nå, elskede. -Jeg lette etter deg.
-"Episoden"? -Florida.
Nå har det hendt. I Key West, for 1½ time siden.
Våre helikoptre filmer alt de ser fra luften.
Kyststripen er avsperret, all sjøfart renses 200 sjømil ut.
-Hvordan skjedde det? -Litt uklart. Et lite brak nevnes.
Alle i vindretningen bare døde. Vi kan ikke stanse media mye lenger.
-Hvordan reagerer Washington? -Med behersket panikk.
-Hva er våre ordre? -Finne mannen.
-Betale ham, drepe ham. -Og i mellomtiden...?
Ja, det er meg...
Er de klare?
Så ille? Når kan filmen være her?
Ja, han er her nå.
Jeg sier fra når jeg har sett filmen.
Kopi av filmen blir sendt.
Cavanaugh har funnet null og niks.
De har sjekket alt på Base 3, utenom Hoffmann. Du sjekker ham.
Mas angående Ainsley, han er vårt eneste spor. Snart mister vi grepet.
Filmen kommer til Base 3 i firetiden. Bring den hit straks.
Ring dette nummeret.
Du sluttet ved forskningsinstituttet i Zürich for stillingen her?
Først dro jeg på bilferie i fire uker før jeg meldte meg.
-I Washington? -Ja. Først på konsulatet i Napoli.
Før båtreisen på "Da Vinci". For fem måneder siden. Datoen...
Det står her. De fikk ikke tak i deg mens du var på ferie.
Ruten var ikke fastsatt, jeg bilte gjennom Tyrol, Brenner, Lugano.
Men om jeg trengtes her straks... Det var "terapeutisk ansvarsløshet".
Lee! Beskjed om Ainsley. Han er vår mann.
Unnskyld.
Mr. Barrett.
Nyhetsbulletinen på radioen om Florida, det hørtes ut som om...
-Vi tror det var Botulin. -Herregud!
-Hvorfor? -Vi vet ikke.
-Hva var hensikten? -Det prøver vi å finne ut.
Han er forsvunnet. Huset er ikke blitt brukt på lenge.
Han ble sist sett i New York- leiligheten. For åtte måneder siden.
Vi har forhørt alle som har møtt mannen. Ifølge husholdersken...
-...skulle han på reise jorden rundt. -Billetter! Reisebyrået vet det.
-Han er ikke den man spør ut, sa hun. -Har vi bilde av ham?
-Nei. Ingen opplysninger noe sted. -Ingenting hos media?
Han er eksentriker. Ingen bilder, ingen slekt, ikke noe offentlig liv.
Beskrives slik: "Alder: cirka 50, middels høy, hår mellombrunt."
-"Spesielle kjennetegn: Ingen." -Overhodet ingen spor?
Vi har finkjemmet alle steder. Vårt eneste navn utenfra-
-er forsvunnet fra jordens overflate. Han stemmer helt med telegrammet.
Gal, sprø, rik, med ressurser...
Det er ikke noe sammentreff.
Filmen er her.
Har det hendt noe? Jeg har ikke hørt fra deg.
Hva?
Jeg forstår.
Alt er helt perfekt her.
Hva?
Hvor?
Ja. Ja...
Det kan vi.
-Vel? -Ingen tvil om det.
Williams her... Takk.
Sir...vi ser på filmen nå. Helt utvilsomt, sa Michaelson.
Fortalte de alt sammen?
Beklager, sir, det kan jeg ikke. Ingenting.
Jeg forstår. Adjø.
De måtte fortelle alt til pressen. Utenom Base 3.
Hallo?
Ja?
Hvem er dette? Hvem snakker jeg med?
Jeg lytter. Bare fortsett.
Hvem er du? Fortell hvem du er!
Ikke legg på. Jeg møter deg hvor du måtte ønske. Men vi må diskutere...
Telefonist? Den siste telefonen hit, spor opp den!
Hvorfor ikke? Det er livsviktig. Hva for noe, "umulig"?
Jeg skjønner.
Linjen nås med riksnummer. Fra hele landet. Det tar en uke å spore den.
-Ikke avbryt. -Jeg lytter. Bare fortsett.
Dere har sett det jeg har gjort i Florida. Dere ignorerte mine ordre.
Fortsetter dere, ofrer dere hundretusener av uskyldige.
-Los Angeles neste. 12 i morgen. -Hvem er du?
-Fortell hvem du er! -Charles Reynolds Ainsley.
Ikke legg på. Jeg møter deg hvor du vil. Men vi må diskutere...
Telefonist? Den siste telefonsamtalen hit, spor opp den!
-Alle i landet må prøve å finne ham. -For sent. Han er hvor som helst.
-Og flaskene har han! -Vi rekker ikke å evakuere L.A.!
Vi må forsøke. Vi forhaler og håper...
-Sir...bør vi ikke møte hans krav? -Da blir Base 3 bare begynnelsen!
-Det er bløff. Ingen gjør noe sånt! -Tør du ta sjansen på det?
Ta med båndopptageren. Ikke lurt å gjemme seg her lenger.
Lee, kan du sjekke...
Hva er det?
Hvorfor oppga han navnet? Bedre om vi hadde famlet videre...
Nei, slik handler en paranoid. Du hørte stemmen. Et enormt ego.
-Nei, det er noe som ikke stemmer. -Hva?
-Jeg kan ikke si det eksakt... -Vi er på Base 3.
-Jeg sjekket bilen, den punkterte. -Hvor?
800 m unna. Litt ovenfor Split Rock. Der vi fisket ørret en gang.
Det er fortsatt merker i veiskulderen.
-Hvilken betydning har bilen? -Ingen. Jeg sjekker alt.
-Var det her den punkterte? -Bilen skled av jekken.
Han gravde for å få den dit igjen, men ga opp og gikk fra bilen.
Kom.
Sett deg, Ann, og hør på meg...
Alle tror at han som tok virusene, kom seg ut og er borte.
Insider-mannen - Ostrer, er død.
Men sett at en annen innblandet er der fortsatt og ikke kommer ut.
-Hvorfor ikke bli der, bare? -Han har noe som Ainsley må ha.
-Og det fort! -Jeg forstår ikke.
To menn gikk inn på E-laben, én gikk ut som Baxter, én ut gjennom gjerdet.
En tredje tar alle flasker utenom to, som mennene tar med i Baxters bil.
-Én til Florida, én til L.A. -Jeg skjønner.
Sett at den tredje drar med de andre flaskene, men må gjøre en ting til.
Rydde unna Ostrer, som er en trussel. Så kjører han her, glad og fornøyd.
Han kommer ut for en skurks største mareritt: en simpel ulykke.
-Punkteringen. -Ja. Og så glir bilen av jekken.
-Hva ville du gjøre da? -Haike.
Enn virusene? Du kan ikke ta dem med, ikke la dem være i bilen.
Hvor kan du legge dem i sikkhet, der du får tak i dem senere,-
-og der de holder seg kalde?
-Jeg ville gjemt dem i vannet. -Det er det jeg tror.
Lee!
Hvem sin bil var det?
Stå helt stille.
Veldig forsiktig...
-Jeg bommer med vilje. -Stå helt stille, Ann.
-Og han der var "dr. Baxter"? -Legg flaskene tilbake i boksen.
Sett dere.
Det er telefon til deg på kontoret, Mr. Cavanaugh.
Sporløst borte. Vi har sjekket Barretts bil, ingen tegn til vold.
Bare noen fotspor ved bekken. Har dere hørt noe her?
Han kan være hvor som helst. Du vet hvordan han er.
Jeg forstår ikke Barretts interesse for Hoffmanns bil.
Nei. Trafikkpolitimannen sier...
-Mr. Cavanaugh? Johnson på tråden. -Sett ham over.
-Ingen spor etter dem i byen. -Fortsett å lete.
Barrett hadde spurt etter hvor Hoffmann punkterte.
Men vi kjente jo til punkteringen. Du fikk haik utenfor byen...
Jeg hadde flaks, veien er øde nattes- tid. Men jeg fikk haik i fjellet...
Barrett ringer sikkert når som helst.
Det er nok ingenting. Veisperringene er fjernet, skal de settes ut igjen?
Ikke noe poeng i det.
-Telefon til dr. Hoffmann. -Sett den over.
-Dr. Hoffmann? -Ja?
Hei Gregor - Donald her. Vi skulle på fisketur i dag.
-Ja, men jeg kom meg ikke unna... -Synd. Det nappet bra.
Vi er ved brakken din. Kommer du til middag?
-Donald, jeg tror nok ikke... -Joda. Jeg vil snakke med deg.
-Det hadde jo vært hyggelig. -Du trenger ikke være her lenger.
-Jeff, kjør doktoren hjem. -Takk. - Kommer straks, Donald.
Han stanset ved bekken og fant flaskene før oss.
Dette var eneste gjemmested. Jeg tok sjansen på å ringe deg...
Jeg var urolig, han visste om bilen din. Nå sitter vi fast her!
Veisperringer overalt!
Rolig, Donald. Ingen har mistanke om noe, og veisperringene er borte.
Mr. Barrett er visst så uberegnelig at forsvinningen blir neglisjert.
-Los Angeles, Veretti? Som planlagt? -Det er på plass.
-Vi tar dem med. -Risikofylt.
De blir vår beste beskyttelse.
-Ingenting ennå. Alle er i brakken. -Bestyreren, da?
-Han holder vi unna. -Så Barrett deg?
-Han kjenner meg ikke igjen. -Skjer det noe der inne?
-Ingen bevegelser, lyder. Ingenting. -Ikke legg på.
Skal Hoffmann være innblandet? Ingenting i hans fortid tyder på...
Vær så snill, Michaelson... - Vi må ta dem nå!
Absolutt ikke. Vi vet at Barrett er med Hoffmann og to ukjente menn-
-som Hoffmann har forbindelse med.
Vi vet at Hoffmanns bil var viktig for Barrett. Men mer vet vi ikke.
Ikke engang om Barrett dro dit frivillig.
-Griper vi dem, så finner vi ut det. -Da mister vi vår eneste fordel.
-Som er? -At de leder oss til Ainsley.
Og flaskene. Flaskene er det eneste som betyr noe.
Dette er vår sjanse. De drar, og vi lar dem gjøre det.
Så skygger vi dem, forsiktig. Blir noen overivrige, er det gjort.
Ordne detaljene nå.
I ørkenen går det bra, ingen trafikk. Men i bytrafikken mister vi dem.
-Kjører de mot kaoset i L.A., så... -Vi tilpasser oss etter hvor de skal.
Ordne det.
Evakueringen av Los Angeles er i gang.
Ennå er det for tidlig å si hvor bra det vil lykkes.
Ingen vet hvor overhengende trusselen er.
Ta det rolig, det kryr av militære øvelsesfelt her.
...om Florida-episoden har sammenheng...
Jeg holder meg over og bak dem. De kjører på vei 17 vestover.
De ser ut til å fordrive tiden, de kjører rundt i en sirkel. Hvorfor?
Unnvikelsesmanøver, de tar en omvei til målet.
Litt vanskelig å holde dem i sikte. Det er kupert og det mørkner.
Akkurat der kan ikke helikopteret se dem uten å bli sett selv.
Her er det bare tre mulige veier ut... Alle er bevoktet, vel?
-Jeg forsterker... -Jeg mister dem et godt stykke...
-...hvis jeg ikke går nærmere. -Nei! Slutt deg til i neste seksjon.
-Hvor er følgebilen? -Her.
Han skal ikke gjøre noe hvis ikke veien er helt fri.
-Avvent inntil veien er fri. -Oppfattet.
-Ingen problemer, Veretti? -Nei.
-Du vet hvor jeg er. -Vi burde holde sammen.
Jeg ser dem igjen, nedover bakken.
-Snart ute på åpen mark. -Tilbake til 119.30. Ikke vis deg.
-Følgebilen kjører nærmere. -Zebra anroper X-ray.
-Klart for å gå nærmere. -Oppfattet.
-Forfølger de oss? -Vet ikke.
Ta av.
De tok av til venstre. De saktnet farten...
En stund var vi veldig nær...
-Så de dere? -Vet ikke. Kanskje...
-Skal vi ta dem hvis de ser oss? -Nei! Bare hvis de stanser.
-Men si fra straks! -Oppfattet.
Stans der, vi ser hvem de er!
Helvete!
Zebra, kom! X-ray anroper.
Hallo? Den er død!
Kom ut med hendene i været!
Kom fram!
Vis dere!
Vi har hagler! Kom ut, med hendene i været!
-Slipp våpenet. -Si at jeg kaster den her...
Ikke rør dere. Gjør nøyaktig som han sier.
De skal kaste haglene.
Kast dem.
Og pistolene.
Forsiktig!
Jeg svever nå over 119.330.
-Veien er tom. -Bli der.
Veretti!
Jenta...
Hvorfor ikke ta med henne?
Ta med henne. - Ann, ut herfra.
Hva i helvete...?
Han har tenkt å kaste inn flasken. Gjennom noen av hullene der...
Vi må fange den i luften. Hvis den knuses mot noe, er vi tre døde.
Bommer vi, heller jeg på dette. Virusvæsken binder vann.
-Men dette er fremkallingsvæske! -Inneholder vann. Det eneste vi har!
Øs på sand!
Lee!
Ut!
-Zebra anroper X-ray... -Noe er galt, Cavanaugh.
-Om to minutter griper vi inn. -Zebra anroper X-ray...
Zebra anroper X-ray...
X-ray, kom!
Zebra anroper X-ray...
Zebra anroper X-ray, kom!
-X-ray, kom! -Barrett her. Kom.
-Zebra anroper X-ray. -Barrett her, kom!
X-ray, kom!
Jeg knuser den! Ingen tar meg levende.
-Vennene er borte. Du er alene nå. -Som alltid.
Selv om du klarer å ta den fra meg...
-...hjelper det ingenting. -Flasken i Los Angeles...
Evakuering går ikke. Hender det meg noe, er L.A. en gravplass i morgen.
Får du det som du vil og det er bestemt at Base 3 skal ødelegges,-
-vil du da lede meg til flasken og uskadeliggjøre den?
Best du hopper inn i bilen, Barrett.
På den andre siden...
Et trykk på to kilo er nok til å knuse flasken.
Det klarer jeg ganske enkelt.
Jeg ser vanen igjen, fortsatt på samme vei nordover.
-Er følgebilen vår å se? -Nei.
Men noe brenner der de kom fra. Gulrøde flammer.
Send noen dit!
Hvilke planer har du nå, Mr. Ainsley?
Så dum jeg var. Ainsley forsvinner og "Hoffmann" dukker opp, samtidig.
Hva hendte med den ekte Hoffmann?
Gregor Hoffmann, Wien, ansatt av Baxter, østerriker.
Drepte du ham selv? Lurte du dem til å tro du var biokjemiker?
Jeg er nærmest biokjemiker. Jeg ble rik på patentmedisiner.
Litt kunnskap holder lenge. Aksenten var ikke noe problem-
-etter mine år i Østerrike. En berømt kjemiker som Hoffmann...
-...spør man ikke om formel på salt. -Men Ostrer lurte du ikke.
-Derfor måtte han også dø. -Ett liv. Hundrevis døde i Florida.
Da du hørte oss si at Ainsley var "vår" mann, handlet du raskt.
Du fikk ringt. Om flaskene i bekken og til generalen for å true L.A.
Du oppga navnet Ainsley, veisperr- inger ble unødige, du kunne flykte!
Korrekt. Jeg ringte ganske enkelt fra Base 3. Sikkerheten er aldri 100%.
Ikke prøv deg! Du har flaks, men du er dødelig. Det er vi alle.
Tankbiler med væske til plass B, ambulansestedet endret til C.
Vi gjentar. Ambulansestedet endret til C.
Følgende skal leses hvert femte minutt.
"Et visst forskningsanlegg i Sør-California er lagt ned"-
-"og vil bli ødelagt." Slutt på kunng jøringen.
Der.
-Hvem er den andre? -Vet ikke.
Du er arrestert, dr. Hoffmann.
Lee Barrett?
-Hva gjør du her? -En lang historie...
Gå ut.
Vær forsiktig, han har en flaske i lommen.
Gi oss den.
Med en gang.
Er dette slutten, tro?
Inn i bilen...
Bli med, Barrett.
-Hvordan kom dere hit? -Vi har spanet overalt.
Jenta og de andre to? Og Cavanaugh?
Ingen svar. Vi skal kjøre Hoffmann til Base 3 uten å snakke, uten radio.
Har du vett til å holde munn?
En langtransport kom på tvers. Slå av motoren, den er snart berget.
-Er noen skadet? -Nei, han var heldig.
En langtransport på tvers, snart klart.
"Snart klart". Det sier de alltid. Det tar sikkert timer!
Da har vi halve L.A. her og sitter helt fast.
Sjekk alle ølbokser og flasker. Hvordan kan folk? Har du fyr...?
Bergeren er mer klønete enn langtransportsjåføren!
Akkurat det vi trenger, en besserwisser!
Og det sier du...!
Der er datteren din. Men Barrett, da? Og Hoffmann?
Far!
Far! Lee er død, de kastet en flaske ved bensinstasjonen.
Du må evakuere der! Lee er død. Han der, Veretti, kastet en flaske!
Sir!
-Hvor er Satan Bug? -Hoffmann satte det i en annen bil.
-Merke? Registrering? -En grønn Ford Sedan. FGA...7...
-Etterlys den. -Far, du må evakuere der borte!
Ta det med ro, flasken er uskadelig- gjort. Bensinstasjonen brant ned.
Cavanaughs menn lå døde. Men ikke Lee.
-Lee var der inne! -Ikke nå lenger.
Ann, sa noen noe om Los Angeles?
-Ingenting. -Konsentrer alt om Hoffmanns bil.
Greit. Men grønne Forder er vanlige. De her hadde bare dette på seg.
Våpen, penger, armbåndsur, falske førerkort...
Og nøkler. Kanskje en nøkkel passer til noe i L.A.
Men hvordan i helsike sjekker vi det?
Det høres ut som tenningen...
Sjekk drivstoffpumpen.
"Cavanaughs menn"? Dere trodde vel ikke at jeg skulle gå på den?
Nå har jeg våpenet. Sett flasken ned og gå unna.
-Før helikopteret lander. -Hvorfor skulle jeg ikke knuse denne?
Dette er slutten. På ordentlig nå.
Sett ned flasken eller få en kule i hodet!
Du er gal. Men ikke vær dum.
Skyter jeg deg, eller du kaster flasken, så dør du. Uten noe.
Gal, kanhende. Men ikke dum. Knuser jeg den, så dør jeg ikke.
Hvorfor ventet Baxter så lenge med å fortelle?
Hvorfor jobbet han døgnet rundt? Vaksinen!
Jeg ventet... I forgårs ble han ferdig. Og måtte dø. Ostrer også.
Der tok du feil. Han mistenkte ikke meg.
Men han visste om vaksinen. Nå er den bare min.
Vaksinen er i mitt blod. Jeg er immun. Jeg dør ikke!
Du fortalte hva Satan Bug kan gjøre. Vil du være alene igjen på jorden?
Det var for at dere ikke skulle finne Baxter. Men han trodde meg.
Hvor god biokjemiker var han nå?
Noen trodde at hydrogenbomben ville sprenge verden. Det skjedde ikke.
Ingen vet dette bestemt ennå. I teorien, ja. Men i praksis?
Kanskje utrydder den alt liv. Kanskje...
Men ganske sikkert utrydder den millioner.
Skal vi teste?
-Mr. Ainsley? -Ja?
-Bilen stanset. Vil du bli hentet nå? -Motorstopp.
Alt i orden. Vi letter straks.
-Problemer, Mr. Ainsley? -Nei da.
Vel, Mr. Barrett? En flaske står fortsatt i Los Angeles...
-Ingenting? -Dessverre.
-Om L.A. og i det hele tatt? -Ingenting av betydning.
To ledetråder. En kontorbygning her på ti etasjer. Gjennomsøkes nå.
Og så dette skrevet med rød penn.
"Glendale 73". Vi sjekker alle hus, telefonnumre, taxier på 73.
Også videre...
Verettis rabling mens han ventet på Hoffmann.
Jack, ta denne. - De har funnet den grønne bilen.
Forlatt ved en restaurant og bensinstasjon nær Palmdale.
Det var stengt. Men en vakt rett over så den parkere og to menn gå ut.
-Han beskrev Hoffmann perfekt. -Den andre?
-Trolig Barrett. -Hva skjedde med dem?
To bevæpnede menn ventet i en svart bil. Alle gikk inn, de kjørte.
-Prøvde vakten å hindre dem? -Nei.
En ting til. Vakten sa at en av mennene holdt i...en liten flaske.
-Svarte bilens registreringsnummer. -Usynlig fra hans vinkel.
Eric...
Galningen Verettis skribling...se.
-Det kan være en flaske. -Det er en flaske.
En masse flasker. Endelig noe! Ubevisst skribler han noe.
Men hva?
Linjene ser ut som p-ruter på en p-plass.
Se her.
-En firkant? -Som i baseball...
Et baseballstadion?
Los Angeles 47...fort!
Håpløst, ikke sant, Mr. Barrett? Og patetisk. De kan ikke flykte.
Ingen kan det. Men det er rikelig med tid.
Funnet noe?
Ingenting!
Der borte?
Ingenting ennå!
Telefon...!
-Mr. Cavanaugh. -Ja, vi leter akkurat nå. Ingenting.
Ja, vi leter der. Selvfølgelig leter vi der også...
Snart er det slutt på landområde og tid. Hvor er flasken, Mr. Ainsley?
Ikke press meg!
Jøsses!
Hent Olsen hit!
Et helikopter, her. Vi har ikke utfordret det.
-Her. Den siste posisjonen. -Ingen stemmekontakt?
Nei. Vi avlytter 113.6, L.A. Radio. Riktig frekvens om de vil ta kontakt.
Hold denne...
Kvikksølvfulminat. Ikke mist den.
Med ilagt sprengstoff-felle. Man klipper, og...puff!
Det var det!
Ikke rør noe som helst før den blir hentet...
Vi drar mot Catalina. Du har ikke tenkt å reise til flasken!
-Du har ikke tenkt å ødelegge Base 3! -Uklar tankegang.
Tar du Los Angeles, tar jeg deg. Jeg har ingenting å tape.
-Utenom den her. -Javel. Han fører deg til en y acht.
Derfra kunngjør du dine betingelser!
-Akkurat. -Du er alt. Andre: null. Og så?
Og så...for første gang i verden...
Hva er dine planer for verden?
Krig? Fred? Et frugalt samfunn? Utvikling? Det er det samme for deg.
Du vil ha makt. For maktens egen skyld.
Din makt er borte! Si hvor flasken står!
-Ditt liv mot Los Angeles! -Los Angeles blir min dødsrune!
Anroper Los Angeles Radio. Kom!
Williams her. Vi har fulgt deg på radaren.
"Døds-flasken" trygg. Hoffmann over bord.
-Ingen informasjon om nummer 2. -Funnet og uskadeliggjort.
-Og Ann? -Her!
-Hva sa du om Hoffmann? -Han hoppet. Glem Ainsley.
Ainsley og Hoffmann var en og samme person.
Jeg lander på LAX. Be dem holde utkikk. Det er litt uvant...
Vi tar imot deg. Land forsiktig, for guds skyld.
Forsiktig var ordet. Og flasken skal dere få.
Da er alt som før igjen.